...rædselsslagne. Det er tredje gang, at en luksusyacht bliver udsat for...
Fantastisk.
- Må jeg se? - Et fort fra anden verdenskrig.
Det ligner mest en jordbunke.
Må jeg se, Warren?
Stanley? Du, Stanley!
- Har du fundet noget? - Jeg ved ikke rigtig...
Papa!
Din idiot.
- Alt i orden? - Ja, sir.
Deres mænd skulle jo være proffer. Vil De sørge for, at de tager sig sammen?
Sergent Ular ville ikke gøre nogen fortræd.
Vi er her for at undersøge, ikke skænde.
- Ikke flere vitser, sergent. - Javel, sir.
- Det vil ikke ske igen. - Sørg for, at det overholdes.
Skal vi kigge? Kommer du?
Nej, du går. Mor dig.
Pryce! Vi kan ikke blive her så længe.
- Skal vi begive os til... - Det tager den tid, det tager.
Se bare. Vores frygtløse leder.
- Hvor længe har du arbejdet for ham? - Jeg arbejder ikke for ham.
Jeg har været udstationeret i Manilla og holdt lav profil der.
Men i sidste uge kom ordren om, at min overordnedes søn behøvede hjælp.
Så nu indgår jeg i prinsens følge.
- Er det din nye kæreste, Ario? - Skråt op med dig, Djoko.
Undskyld.
- Ved du, hvad han leder efter? - Nej.
Hvad tror du? Ungdommens kilde? En forsvunden verden? Dinosaurer?
- Er du ikke nysgerrig? - Jeg er her ikke for at spørge.
Selv vil jeg gerne have tjek på arbejdstiden, lønnen og risiciene.
- Har du set noget? - Nej, jeg har bare en fornemmelse...
- Der er pirater omkring øerne. - Dem skal vi nok klare.
Det er jeg sikker på.
Arbejder du tit sådan her?
Nej. Det her er mere som... hvad hedder det... bodsgang.
En af mændene døde under vores seneste opgave.
Det var trist at høre. Jeg ved, hvordan det føles. Jeg var i Afghanistan.
Mange døde, men det bliver aldrig hverdag.
Jeg har ikke tænkt mig at miste flere.
- Nå? - Vi er tæt på.
Una Una, Tominibugten Sulawesi i Indonesien
Der.
- Hvad er det? - En forladt mine fra kolonitiden.
De er overalt her på øerne. De blev forladt, da japanerne kom i 1942.
Men ikke den her, for den fik et andet anvendelsesområde.
- Hvilket? - Japanerne brugte den her som bunker.
- Har vi fundet det, vi ledte efter? - Ja, det har vi.
- Kan vi gå ind? - Hvis I ikke frygter sammenstyrtning.
Der har forekommet jordskælv her. Jeg må undersøge, hvor sikkert det er.
- Hvor lang tid tager det? - Mindst et par timer.
Hvad venter du på? Kom i gang.
- Må jeg spørge om noget? - Ja.
Hvordan fik du kontakt med Pryce? Han tror jo, at han er en stor eventyrer.
Men du lader til at være intelligent og seriøs.
Du er her ikke på ferie.
- Jeg har min egen efterforskning. - Inden for hvilket område?
Anden verdenskrig rummer stadig mange ubesvarede spørgsmål for os.
Jeg vil vide, hvorfor de mænd kunne handle, som de gjorde.
Hvordan de tænkte.
Vil du vide, hvordan soldater tænker? Det er nemt klaret.
For at skabe en soldat tager man et menneske-
- og omskaber ham.
Man bryder ham ned og bygger ham så op igen.
Men nu har han en anden kerne.
Pligt eller lydighed eller hvad man nu vil kalde det.
Det bevirker, at han ved, at målet er at dræbe andre.
Man har gjort manden til et våben.
Så er man en soldat, ikke bare en mand.
Et våben, som venter på at affyres.
Var du sådan et våben?
Engang. Men ikke længere.
- Er det sådan for alle soldater? - Måske. Jeg har ikke mødt alle.
Sikken gammel film.
- Er du interesseret i historie? - Ja.
Hold jer inden for det afsikrede område!
- Han tror, at jeg er en idiot. - Glem det.
- Du betaler, du bestemmer. - Det ved jeg godt.
Jeg kan bare ikke klare at vente.
Nu varer det ikke så længe.
- Hvad var det? - Et stik, tror jeg.
Ned! Ned!
Pokkers!
Ind, nu! Hurtigt!
Ind med jer.
Træk jer tilbage!
Ind i minen! Ind i minen!
Nu, nu!
Ind med jer, hurtigt!
- Er du uskadt? - Ja, det tror jeg.
Kom og hjælp herovre!
En, to, tre.
Klarer han sig?
Ja, det skal nok gå.
Hjælper du mig?
Har du tid et øjeblik, kaptajn?
Kaptajn?
- Hvordan ser det ud? - Vi kan ikke komme ud denne vej.
- Er der alternativer? - Længere inde, måske.
- Er det sikkert at være der? - Aner det ikke.
Fungerer radioen?
Pokkers.
Sikke noget lort.
- Var det mon pirater? - Det ved jeg ikke.
Måske. Eller også leder de efter det samme, som han gør.
Nej.
Nej! De kan helt klart ikke kende til det her.
- Er du sikker? - Ja!
Nu er der næppe nogen, der lytter. Hvad er det, vi leder efter?
Hvad er det, som er hernede?
For et år siden fandt man en japansk bunker nær Sumatra.
I den fandt man kodede dokumenter om troppebevægelser og leverancer.
Rie har hjulpet os med at knække koden. Dokumenterne førte os hertil.
Så hvad er der her?
Under krigen gav general Yamashita soldaterne ordre til at plyndre.
- Skatten skulle være i Filippinerne. - Yamashitas guld er bare en myte.
At den skulle være i Filippinerne, ja. Men dokumenterne giver ledetråde.
En af dem er denne ø. Og der lader til at være guld.
Vrøvl! Er det derfor, vi er her?
- Synes du ikke om guld, mr Stanley? - Jeg er hellere fattig end død.
- Hvor mange kender til det her? - Hvor minen er? Og guldet?
- Det er kun os. - Du tror da ikke på det?
Du spurgte hvorfor, og jeg svarede. Du behøver jo ikke at tro mig-
- men verdens største skat kan være lige ved siden af os!
- Eller også er det en dødsfælde! - Det er lige meget.
Uanset om der er guld eller ej, skal vi ud herfra.
Bliv her... Stanley!
Status?
Stille som i graven. Og omtrent lige så indbydende.
"Skal man igennem helvede, er det bare at fortsætte."
- Hvad handler sangen om? - Det er en krigssang. Propaganda.
"Udryd amerikanere og briter."
Hvad med indonesere?
- Er der nogen herinde? - Kan lyden være startet automatisk?
- Efter så lang tid? - Ellers må der jo være nogen her!
- Indgangen var helt tilgroet. - Der er nok en anden ind-og udgang.
- Hvem der? - De, der skød på os.
De ved, at vi er her. Nu vil de have, at vi skal vide, at de er her.
Se jer grundigt for. Nu må vi se at komme videre.
Du...
- Er alt i orden? - Ja.
Fri bane!
Hvad er der? Efterlod de ikke et skattekort?
Kom nu, vi skal videre.
- Finder du det, du leder efter? - Ja. Tak.
Fri bane.
Kommandocentralen.
Den kejserlige japanske hær 1945. Og her er vi.
Den 25. armé er afmærket ved denne bunker.
Yamashita.
- Tror du, at der er guld her? - Det virker sådan.
- Og hvad mere? - Undskyld?
Der er noget, I fortier. Det her er jo ikke en tilfældig bunker.
Heller ikke en bankboks. Fotoene var jo fra lægejournaler.
- Var det et sygehus, eller? - Nej, ikke et sygehus... Nej!
De skal vide det hele.
Ifølge de oplysninger, vi har, holdt Enhed 731 til her.
- Og hvad var det? - En hemmelig medicinsk enhed.
De udviklede biologisk og kemisk krigsførelse.
- Livsfarlige forsøg på mennesker. - Det bliver bare bedre og bedre.
- Nervegas? - Ja, den slags forsøg.
- Og det skulle vi ikke vide? - I skal bare adlyde. I er soldater.
- Soldater, ja. Ikke forsøgsdyr. - At blive indespærret var ikke planen.
Jeg troede, der var mere tid. Det, som er her, har været lukket inde i 70 år.
- Det handler ikke bare om os. - Og hvad med guldet?
- Hvad skulle de bruge guld til? - Det ved vi ikke.
Det står der intet om.
Enhed 731, eller hvad den nu hed, var måske bare et dække?
- For at holde alle væk. - Netop.
- Skræmme folk, så de holder sig væk. - Bortset fra de helt dumme.
Du havde gjort det samme.
- En mand som du, for så mange penge? - En mand som jeg?
Slap af.
Jeg slapper af.
- Har I flere overraskelser? - Nej.
Fri bane.
Alle venter herinde. Hold jer væk fra indgangen. Djoko holder vagt.
- Hvor tror I, at I skal hen? - Vi skal lede efter en anden udgang.
Glem det. Jeg betaler for det her.
Jeg er ligeglad med penge og guld. Vi skal ud herfra i live.
Jeg vil ikke lade andre finde guldet nu.
Nej. Vi følger med, hvad I end siger.
Vil du miste livet, er det op til dig.
- Rie? - Nej.
- Hvad sagde du? - Jeg venter her imens.
- Sikker? Vi behøver dig. - Vi klarer os. Kom nu.
- Godt. - Kaptajn, behøver du min hjælp?
- Nej. - Tænk ikke på mine følelser.
Husker du, hvordan man gør?
Det skal nok gå. Tak.
- Pas på ham. - Selvfølgelig.
Tak.
Hvorfor holdt du op?
Med militæret, mener du? Godt spørgsmål.
Vil du virkelig vide det?
Efter sidste gang i Afghanistan var jeg en aften med vennerne på pub.
En fyr stødte ind i mig, da jeg skulle hen til baren.
Han sagde ikke undskyld.
Jeg sagde lidt til ham, og han svarede frækt igen.
Så slog jeg en flaske i hovedet på ham.
Han lå der og blødte.
Jeg måtte kæmpe for ikke at skære hans hals over med flasken.
Det kommer rent instinktivt. Det føles naturligt.
Jeg ville eliminere ham. Dræbe ham.
Det gjorde jeg selvfølgelig ikke.
Vennerne trak mig væk og satte mig i en taxi.
Men jeg blev bange, da jeg indså, hvor tæt på det var.
Problemet var ikke det at dræbe.
Problemet var... at jeg nød det.
- Hvad er det? - Australsk. De allierede.
- Krigsfanger. - Til eksperimenterne?
Det ved vi ikke.
Enhed 731. Det er den, du er interesseret i...
...eller hvad? - Ja.
- Det burde du have sagt straks. - Ja.
Havde det gjort en forskel for dig?
Sandsynligvis ikke. Men sig ikke noget til Pryce.
Hvad helvede var det?
- Hvad er der derinde? - Det ved jeg ikke!
Vent!
Ario? Ario!
- Satans. Vent her. - Nej, jeg følger med.
- Ved du, hvad I er oppe imod? - Nej, gør du?
Tag den. Og hold dig tæt på mig.
Ario?
Rie...
Nej!
Han er død.
Det er svært, men vi må videre. Forstår du det?
Okay?
Godt.
Stanley!
Hold dig tæt på os.
Vær forsigtige herinde.
- Hvad er det? - Medicinske noter og formler.
Forskningsresultater fra eksperimenterne.
Syge skiderikker.
Ario!
Ario?
Ario!
Fandens.
Ario?
Ario!
Fandens!
Djoko...
- Hvad sker der? - Vi er låst inde.
Han siger, at den kejserlige japanske hær nu har taget dig til fange.
- Hvad? - Vi er vist fjenden, de allierede.
De allierede?
Han nægter at tro, at krigen er slut. Han tror, at jeg er en forræder.
Kan du forsøge at overbevise ham?
Nej!
Fortsæt!
Skulle han have været her i 70 år?
- Hvad sagde han? - "Vi kapitulerer aldrig."
Forsigtig.
- Hvad laver du? - Han skal se det her.
- Hvad viser du ham? - Da Japan kapitulerede i 1945.
- Tror du, at det virker? - Det ved jeg ikke.
- Hvad siger han? - At Tadaki havde ret.
Hvem er Tadaki?
Pryce!
Su-Ling...
Pryce.
Din jakke. Hurtigt!
Pres. Pres hårdere!
Miss Ling? Nu gælder det om, at vi klarer det her. Forstår du det?
Han siger, at han har bevogtet dette sted i årevis.
Da hæren forlod bunkeren i 1945, blev han og en til lukket inde her.
Nu er der kun ham tilbage.
Hvad skete der med den anden?
Da de ikke kunne kommunikere via radio, ville Tadaki kapitulere.
"Han troede på rapporterne, vi fik, men jeg troede ikke på ham."
"Vi sloges... og jeg dræbte ham."
Men hvad var det så, der dræbte soldaten?
"Vi var ikke de første her."
"Fanger..."
De forvandlede dem til uhyrer.
Pryce...
Pryce!
Han er død nu.
- Warren? - Det er i orden.
- Kan du læse japansk? - Ja.
- Hvad står der? - "Australier, 24 år."
En krigsfange.
Det er så længe siden. Hvordan er det muligt?
Det ved jeg ikke.
Det var måske det, de gjorde her. Forvandlede fjenden til vagthunde.
- Er den der et våben? - Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro.
Der kan være flere.
"De udførte eksperimenter på fangerne."
"Gassen gjorde dem vanvittige. De blev som dyr."
"Senere opdagede de en ny proces."
"Vi fik injektioner. De sagde, at vi ville forblive unge og stærke."
"Men det var bare endnu et eksperiment, endnu en fiasko."
Men hvorfor? Hvad forsøgte de at gøre?
"De forsøgte at forvandle mennesker til våben."
Og det her er resultatet?
- Hvad siger han? - At de ikke var de sidste.
De gjorde medicinen perfekt.
"De gav den til de bedste."
"Den kejserlige garde."
Papa.
Åh gud.
- Hvad er det? - Guld.
De har brugt det til eksperimenterne.
Det er dét, de har skjult her.
Nej. Det kan ikke passe. Det kan bare ikke passe!
Var det dét her, du ledte efter? Er dét her Yamashitas guld?
Vi skal ud herfra og finde de andre.
- Hvordan havnede vi her? - Se engang.
Spørg, om der er en anden vej ud.
Der er en tunnel, som fører op til overfladen.
Vis os den.
- Stoler du på ham? - Nej, men han ved, hvad der er her.
Og han har jo formået at overleve.
Vi må holde øje med ham. Krigen er nok ikke rigtig slut for ham.
- Hvorfor guld? - En livseliksir. Alkymiens grundlag.
De må have fundet en måde at bruge det på... til de væsner.
Det er derfor, der var guld her.
Lort... Der må være mere.
- Jeg vil ikke tage tomhændet tilbage. - Det kommer du ikke til.
Hvis dette forvandlede mennesker til sådanne væsner-
- så er det langt mere værd end guldet.
Gem det godt.
Hej, I to! I må vente her.
Bliv, hvor I er!
Ud herfra!
Ind! Nu!
Hjælp mig.
Ned.
Hvor skal du hen? Efterlad os ikke!
Nej!
- Stille. - Jeg kan ikke lade være.
Kom nu.
Tilbage.
Se!
Kom nu!
Hjælp ham! Så hjælp ham dog!
Fart på.
Kors... Vift med et flag næste gang.
- Intet? - Nej.
Og de andre? Det gør mig ondt.
- Det var ikke din skyld. - Jo.
- Soldater kender risikoen. - Ikke denne gang.
Ingen af os kendte den.
- Ved han, hvordan vi kommer ud? - En tunnel under cellerne.
- Krigsfangerne har jaget dyr via den. - Men vi kommer jo derfra.
- Stoler du på ham? - Vi har intet valg.
- Så begiver vi os af sted. - Vent. Han er ilde tilredt.
- Han vidste jo intet om dette. - Han vidste mere, end vi gjorde.
- Hvad har du gjort? - Er du vanvittig?
Det har jo holdt de væsner i live. Hvorfor ikke ham?
Af sted med jer!
Rie!
- Hvor er hun? - Jeg ved det ikke. Jeg må lede.
Rie... Rie!
Nej!
Åbn døren!
Vi kan ikke blive her. Vi er nødt til at fortsætte.
Du skal hjælpe til!
Kæmp, Warren.
Den vej!
- Stanley, afløbssystemet! - Åbn lugen!
Nu kan vi snart ikke holde dem længere.
- Lugen er åben. - Ned med jer! Skal det være en ordre?
- Du behøver ikke at ofre dig. - Af sted med jer!
Warren, du må rejse dig op. Det er kun en meter tilbage!
Vi er næsten fremme. Jeg har set vejen ud, Warren!
Warren! Warren...
Nej!
- Stanley... - Fortsæt bare.
Vi har intet valg.
Stanley!
Stanley?
Stanley? Stanley!
Tekster: Peter Buhl www. Undertext. Se